În China poți să fii luat ca ostatic fără niciun motiv
Nu a fost o coincidență faptul că, în timp ce Meng Wanzhou, fiica fondatorului Huawei, Ren Zhengfei, a fost eliberată din arest la domiciliu în conacul ei din Canada, doi canadieni - fostul diplomat Michael Kovrig și omul de afaceri Michael Spavor - au fost, de asemenea, eliberați din închisoare în China.
Meng, directorul financiar al Huawei, era reținută în baza unei cereri de extrădare din partea SUA referitoare la presupusele încercări ale gigantului chinez din domeniul telecomunicațiilor de a submina sancțiunile americane impuse de președintele de atunci, Trump, împotriva Iranului. Ca represalii, cei doi canadieni au fost arestați de Beijing sub acuzația de spionaj.
Când Meng s-a întors în Republica Populară Chineză, ea a declarat: "Dacă nu aș fi avut o patrie puternică, nu mi-aș fi recăpătat libertatea astăzi".
Ceea ce ar fi trebuit să spună ea ar fi fost: "Dacă nu ar fi fost faptul că celor de la Beijing nu le pasă deloc de legile internaționale sau de adevăr, ar fi trebuit să mă confrunt cu justiția în Statele Unite".
Spavor, deja condamnat la 11 ani de închisoare, a fost eliberat împreună cu Kovrig și adus în Canada în libertate.
Acuzațiile lor nu erau în niciun fel justificate. Dimpotrivă, au fost arestați pentru a pune mai multă presiune asupra Canadei, care a fost supusă unor sancțiuni comerciale, la fel ca Australia, pentru că a propus o anchetă independentă asupra virusului PCC, sau cum l-a numit Beijingul COVID-19.
În mod clar, au existat înțelegeri care au implicat Ottawa, Beijing și Washington. Acest lucru a fost, fără îndoială, realizabil datorită obiectivului administrației Biden de a readuce Statele Unite la înțelegerea din epoca Obama cu regimul iranian - ceea ce ar putea duce la eliminarea sau modificarea acelorași sancțiuni pentru care Meng fusese reținută.
După cum a aflat Australia, Huawei este o entitate foarte apropiată de Beijing și aflată sub controlul acestuia. Una dintre cele "14 nemulțumiri" pe care Beijingul le-a prezentat împotriva guvernului australian a fost aceea de a lăsa Huawei să se implice în rețeaua 5G a națiunii.
Unele forțe puternice din Australia au susținut acest lucru.
Poate că acestea nu știau că, în conformitate cu decretul Partidului Comunist Chinez (PCC), directorii companiilor chineze, chiar și pe teritoriul străin, trebuie să se supună instrucțiunilor Beijingului.
De mult timp este evident că cetățenii și rezidenții din țările occidentale care merg în China, precum și în Hong Kong, se confruntă cu un pericol extrem, chiar dacă nu sunt implicați în activități politice.
Aceștia pot fi folosiți ca instrumente pentru a obține concesii din partea guvernului lor. Deja doi chinezo-australieni sunt reținuți pentru presupuse infracțiuni de spionaj, scriitorul Yang Hengjun și prezentatorul Cheng Lei.
Iar pentru oricine critică activitățile Beijingului, fie că este vorba de persecuția uigurilor sau de comerțul cu organe din cadavrele disidenților religioși, ar putea fi chiar riscant să călătorească în națiuni cu legături puternice cu China. Acest lucru se datorează faptului că Republica Populară Chineză, inclusiv Hong Kong, are tratate de extrădare cu peste 50 de țări din întreaga lume.
Într-un moment de extraordinară naivitate, guvernul australian a semnat chiar un tratat de extrădare cu Beijingul la 6 septembrie 2007.
Din fericire, tratatul a fost retras, iar decizia luată de a nu-l ratifica pe 28 martie 2017, după o campanie intensă, a făcut ca acordul să fie clasat.
În urma tulburărilor din Hong Kong, Australia și-a suspendat, de asemenea, tratatul de extrădare cu Hong Kong pe 9 iulie 2020.
Cu toate acestea, călătorii se confruntă cu un pericol clar și prezent atunci când vizitează orice țară care are astfel de legături cu Beijingul. În plus, cetățenii unei țări asupra căreia Beijingul ar putea dori să exercite presiuni riscă, de asemenea, să fie luați ca ostatici.
Afacerea Huawei demonstrează încă o dată că PCC conduce o țară în care statul de drept nu există.
De asemenea, ar fi într-adevăr o prostie dacă națiunile democratice ar continua să creadă cu naivitate că acordarea de concesii peste concesii va duce la reformarea comunismului. Sistemul este în mod inerent și prin însăși natura sa incompatibil cu reforma.
Printre surse: theepochtimes.com